- Unde vă duc? - Nu știm sigur.
Sunteți în concediu?
- Nu, în luna de miere. - Zău?
Atunci vă recomand eu câte ceva. Primăria veche,
Penn's Landing, Independence Hall, dar întâi Parcul Îndrăgostiților.
- Să vă savurați luna de miere. - Da!
Domnule? Vă simțiți bine?
- Domnule! - Ben!
Ajutor!
- Să încercăm să-i ajutăm! - Chemați ambulanța!
- Deschideți ușa! - Ați văzut?
Lacey, micul dejun!
Am luat chifle și siropul ăla de zmeură care-ți place ție.
Ar trebui să știi că adolescenților le trebuie proteine.
De ce-ai venit de pe acum? Trenul pleacă abia peste câteva ore.
Și-așa n-aveam serviciu.
Mi-am făcut și bagajele. Puteam pleca de la ora 8.
Am avut ceva treabă la birou.
Nu vreau să ne strice nimic weekendul între fete.
- New York va fi de comă! - "De comă" înseamnă "grozav",
ceea ce, ca medic, mă deranjează.
De-asta aveam nevoie să stau mai mult cu Lacey.
Dacă vreau să rămân pe piața muncii, trebuie să țin pasul cu tineretul.
Doamne...
O învăț pe bunica despre rețelele de socializare. Viața tuturor e online.
Pentru serviciu, dar și pentru întâlniri. Așa și-a găsit Sylvia al treilea soț.
Au făcut și sex virtual?
Mi se pare ciudat să ai o relație pe internet.
Eu prefer stilul de modă veche.
Ți-a mers foarte bine cu el...
Fir-ar! Nicio grijă, tot prindem trenul.
Megan Hunt.
- Vezi să nu se poată intra pe acolo. - Da, domnule.
Ia uită-te la tine...
- Nu te mai încrunta! - Gura. Sunt prost dispusă.
De parcă ai fi vreo voioasă de obicei...
Taximetristul și-a pierdut cunoștința la volan. Ei sunt pasagerii.
Unde-i șoferul?
Se reface după o criză de epilepsie.
A dat într-un tip pe nume Joey Jablonsky, venit din Baltimore.
- El e victima? - Nu, el e doar iritat.
Atunci de ce naiba am venit?!
Bună dimineața, Rază de soare.
Pune-ți mănușile, accidentul a dezvăluit o crimă.
Un glonț i-a străpuns pieptul și a ieșit prin spate.
Nu sunt stropi de sânge, deci n-a fost împușcat aici.
- Are și o pată pe pantaloni. - N-are acte, dar are semne distinctive.
O aluniță pe obraz și un semn din naștere pe gât.
Îl amprentez și-l caut în baza de date a persoanelor dispărute.
- S-a dus vizita la New York... - Și pe mine mă deranjează la fel de mult.
Pe mine mă deranjează faptul că, dacă n-ai fi fost lovit din spate,
- ...ai fi scăpat de acuzația de crimă. - Par eu genul de om care să facă asta?
Da.
Am venit ieri dimineață de la Baltimore să discut despre niște vânzări,
am o firmă de alimente pentru restaurante și mi-au scăzut vânzările,
am vrut să mă întâlnesc cu clienții să...
Mulțumesc pentru CV, dar mai bine ai trece la partea cu uciderea unui om.
Asta încercam să spun. N-am mai deschis portbagajul de când m-am cazat la hotel.
- Mi-a pus cineva cadavrul acolo. - Unde s-a întâmplat asta?
Nu știu. Am mers prin tot orașul. La baruri, hoteluri, restaurante...
Nicio șansă. Apropo, credeam că orașul ăsta e cel al dragostei frățești.
- N-am venit eu cu cadavrul în portbagaj. - Nu sunt eu vinovat!
Până ne lămurim, rămâi aici.
Vreau și o listă cu toate locurile unde-ai parcat.
E soțul meu.
E Kyle...
Vrei să...
Ultima oară l-am văzut ieri dimineață, când pleca la serviciu.
Era arhitect la Brand Design Group.
Mi-a lăsat un mesaj vocal după prânz.
Spunea...
Spunea că pleacă mai repede de la serviciu, dar n-a mai ajuns acasă.
Copilul... a mișcat!
Pentru prima oară...
- Mulțumesc pentru timpul acordat. - Vă ajut cât pot.
Kyle a fost ucis ieri după-amiază, iar soția lui zicea
că pleca mai devreme de la serviciu.
- Știți cumva unde s-a dus? - Cred că nu înțeleg.
- De unde să știu eu unde s-a dus? - Nu era o acuzație, dle Brand.
Criza economică mi-a lovit firma destul de rău.
Aș vrea să-i fi putut ajuta pe mai mulți după plecarea din firmă, dar...
- Plecarea din firmă? - A trebuit să-l dau afară pe Kyle.
- Nu mai lucrează aici de un an. - De un an? Și unde se ducea?
- De ce-și mințea soția? - Poate era bigam sau spion.
Sau un spion bigam.
Două identități, două familii,
într-o lume poliamoroasă uitată de vreme...
I-am trimis hainele la laborator. Poate aflăm ce-i cu pata de pe pantaloni.
- Poate provine de la locul crimei. - Cel pe care încă nu l-ați găsit?
Are ceva între incisivul frontal și cel lateral.
Un rest de mâncare?
Aici sunt urme de capilare sparte.
Par să fie de la o centură. Poate îl durea spatele.
Sau poate ridica greutăți. Are bătături pe degete.
- Astea nu apar la arhitecți. - Nici rana asta.
Pare de înjunghiere. Hai să-l răsucim.
Uită-te la marginile rănii, sunt răsfrânte.
Asta nu se întâmplă decât dacă era apăsat cu ceva greu când a fost împușcat.
De exemplu, dacă era întins pe jos.
Ce zici tu?!
Lasă-l.
Domnilor, avem de-a face cu o rană prin penetrare dublă.
Glonțul i-a pătruns în piept, i-a ieșit prin spate, a ricoșat în ceva dur
și a reintrat în corp.
Ce-i acolo, pe glonț? O piatră?
Nu-i o piatră oarecare, ci locul crimei.
BODY OF PROOF Sezonul 2 Episodul 15
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
- Kyle a fost dat afară de un an? - Mă tem că da. Șeful lui ne-a spus.
De ce nu mi-a zis și mie? Ce naiba făcea ziua?
Asta încercăm și noi să aflăm.
S-au produs schimbări în situația economică a familiei în ultimul an?
Da. Când am aflat că sunt gravidă, nu m-am mai dus la serviciu.
Kyle mi-a spus să nu-mi fac griji și plătea el toate facturile.
Kyle avea o problemă de la ridicat greutăți.
Mergea la sală?
Nu. Îl preocupa sănătatea lui, dar se limita să nu bea și să nu fumeze.
Avea și o tăietură pe braț.
Știi cumva ce-a pățit?
Cred că sunt cea mai neștiutoare persoană din lume în clipa asta.
Știu doar că el era sprijinul meu.
Se trezea la 7, pleca la serviciu la 8 și venea seara la cină.
Îl știam amabil, grijuliu, de încredere.
Acum, după ce mi-ați spus, cred că nu-l cunoșteam deloc.
- Ce-ai acolo, Curtis? - Gabrielle Diaz, 19 ani,
posibilă supradoză de droguri. Am găsit pudră albă în nări
și plicuri goale lângă ea.
Presa o să dea năvală. Tatăl ei e decan la Universitatea Dexter.
- Da... - Stai așa. Deja ai fost sunată?
Antonio Diaz e asociat cu comisarul Travers de la Sănătate.
Cea care te-a numit în funcție. Să ghicesc. Îmi iei cazul.
- Înțelege că... - Nu-nțeleg nimic.
Îmi pot face meseria foarte bine, indiferent dacă-i VIP sau nu.
Toți sunt cu ochii pe mine și, cu cât joc după cum cântă ei,
cu atât mai autonom rămâne laboratorul.
Am vorbit la poliție, încă n-au găsit locul crimei.
- Au dovada aia de ore întregi! - Era doar o pietricică.
Dar pe mine mă bat la cap cu cauza morții! Am aflat eu mai multe cu mult mai puțin.
Am poze de la laborator, în schimb.
Se pare că pe partea de jos a pietrei e vopsea galbenă reflectorizantă.
Cum e cea folosită la marcajele stradale?
- La trecerile de pietoni. - Sau la marcajul benzilor.
Poate Kyle zăcea pe stradă când a fost împușcat.
Jablonsky a notat toate locurile unde a parcat.
Dacă nu facem legătura între locurile alea și piatră, n-avem locul crimei.
- Fă-mi un serviciu. - Da, știu, mai insist la ei.
Dacă tu îți faci treaba, nu înseamnă că și alții și-o fac pe a lor.
- Urăsc citatele din mine însămi. - Scuze.
Mincinoasa!
Știi ce spunea mama ta despre rețelele de socializare?
Ia uite! Nu numai că are profil, dar e și conectată.
Nu se poate! Dacă-mi cere prietenia, mor!
Fii drăguță. Zice că are drept pasiuni
"neurologia, pasențele și discursurile politice agresive".
Are mare nevoie de prieteni.
O cerere de prietenie?
Cine-i?
- Ce tânăr e... - Bunico!
- Prietenie acceptată. - Nu ești cu toate!
Știi câte relații a trebuit să-i facilitez eu ani de zile?
- Doamne! - Doamne, așa-i...
E superb și face și complimente.
Termini? O să pierdem trenul.
Niciun părinte nu încetează să-și îndrume copilul, indiferent de vârstă.
Lasă-mă cinci minute.
Sam, te rog spune-mi că ăsta e locul crimei.
Megan mi-a trimis deja 1000 de mesaje.
Jablonsky a parcat în 18 locuri. Până acum am verificat șase. Nimic.
Am primit un telefon pe drum.
Ghici cine apărea într-un raport al poliției acum trei zile?
- Kyle Harrison. - Zău? De ce?
S-a bătut cu un tip, Sal Rubenstone, într-o casă din Upper Darby.
Poate așa s-a tăiat. De ce s-au bătut?
Nu știu, dar Sal a făcut pușcărie pentru jaf și tulburarea liniștii publice.
- Se enervează imediat. - Hai să-l aducem la secție.
Bătăi prin baruri, jafuri... Ar trebui să găsești altă cale să scapi de nervi.
- Am avut un an greu. - Pentru Kyle e și mai greu, e mort.
- De unde-l cunoșteai? - Am lucrat împreună la Brand Design.
Eu eram maistru constructor. După concediere, n-am mai găsit de lucru.
Luna trecută am prins o slujbă la o firmă de mutări și l-am recomandat.
Bătături, centură... Kyle căra mobilă.
De fapt, evacua mobilă.
Când băncile preiau casele și proprietarii nu vor să plece, sunt evacuați cu forța.
- Noi le scoatem bunurile afară. - Fermecător...
De ce v-ați certat?
Uneori mai scoatem și lucruri pe care nu le revendică nimeni.
- Crezi că băncii îi pasă? - Deci, le furai.
Unele chestii...
Kyle a aflat și s-a trezit conștiința în el.
Ne-am bătut și s-a tăiat în cuțitul meu. Asta-i tot.
- Deci a fost un accident? - Da.
Haide, Sal... săptămâna trecută un cuțit, acum o armă.
Știu unde bați, dar nu-i așa. Kyle era om bun.
Nicio slujbă n-ar fi meritat așa ceva.
- Cocaină? - Condoleanțe, dle și doamnă Diaz.
Știam de Gabriella că are probleme, dar nu de genul ăsta.
Am înscris-o la Dexter, m-am gândit că mediul o va motiva.
Având grijă însă de copiii altora, mi l-am neglijat pe al meu.
Poate nu merit, dar vă rog să fiți discretă.
Nu vreau să afle presa.
Fiți siguri că rezultatele autopsiei vor rămâne secrete.
E o problemă particulară și va rămâne așa.
- Bună, Megan. - Te pot ajuta cu ceva?
Sunt eu, Aiden. Aiden Welles.
Da, Aiden, ce mai faci?
Scuză-mă că am apărut așa. Poate zici că-s nebun.
- Doamne, Aiden... peisagistul! - Da.
Câți ani au trecut?
O să fiu sincer cu tine.
Știu că am stabilit că luăm cina în curând, dar eu sunt genul "acum".
- Poftim? Cina? Când am...? - Am întrecut măsura, fir-ar...
Mi s-a părut că am simțit ceva când vorbeam online.
Eu n-am... Doamne, alea au făcut-o! Doamne...
- Nu eram eu cea cu care ai vorbit. - Nu?
- Nu. - Atunci, cine-a fost?
Când o să aflu, arborele meu genealogic va rămâne fără o creangă.
Bun. Păi atunci eu...
Mă duc. Încetișor...
M-am gândit eu că-i prea frumos să fie adevărat.
- Ce anume? - Păi...
Mi-ai plăcut mult când te-am cunoscut.
Când am auzit că ești singură, am prins aripi.
Mă bucur că te-am revăzut. Am plecat.
Păi... dacă tot ai bătut atâta drum...
de ce să nu luăm cina împreună? Ne putem întâlni undeva.
Da? Ești sigură?
- Da. - Nu vreau să-ți forțez mâna.
Ce zici de restaurantul lui Nick? E locul meu preferat.
Bine. La ora 19, mâine.
La 19.
Te-am văzut.
Scuză-mă că ți-am întrerupt întâlnirea romantică.
- Nu era nimic romantic. - Zău? Nici asta nu-i.
Urma de pe pantalonii lui Kyle e adipoceară.
Adipoceară? Țesuturi moi transformate în acizi grași după moarte.
- Kyle a venit în contact cu un mort. - Înseamnă că mai e un cadavru undeva.
- Tu nu răspunzi la mesaje? - Nu, dacă le scrii cu majuscule.
- E ca și când ai țipa. E nepoliticos. - E autoritar.
Kyle Harrison avea adipoceară pe pantaloni.
- Ce avea? - O substanță organică
formată prin hidroliza anaerobă a bacteriilor din țesutul gras.
- Mai bine dă-mi mesaj. - Vrei să și vorbesc cu majuscule?
A intrat în contact cu un cadavru descompus.
Poate a dat peste ceea ce nu trebuia și a fost ucis.
Sau poate chiar el a omorât pe cineva. Avea o viață secretă,
își mințea soția, câștiga bani cine știe cum.
Și se înhăitase cu Sal, un fost pușcăriaș.
Poate că pierderea slujbei l-a dus spre căile întunecate...
- Interesant. - Ce anume?
I-am găsit cartea de muncă. N-a lucrat la o firmă de mutări.
- Era în șomaj. - Soția lui n-a văzut cecurile?
- El plătea toate facturile. - Îi erau trimise la altă adresă.
La o femeie, Vanessa Winters. Poate acolo se ascundea ziua.
Kyle e fostul meu prieten.
Eram iubiți în liceu și am rămas amici.
De ce primea aici cecurile de șomaj?
Nu-i putea spune soției lui că își pierduse serviciul.
De ce nu?
Din mândrie. Era de modă veche, mai ales după ce Mindy a rămas gravidă.
- Nu-ți prea plăcea Mindy, nu? - Nu-l cunoștea pe omul cu care se culca.
Tu îl cunoșteai, nu?
Nu erai puțin geloasă că s-a căsătorit cu ea, nu cu tine?
Nici vorbă. Eram amici, atât.
Își mințea soția, trimitea cecurile la tine acasă...
Eu zic că erați mai mult decât amici.
Îmi folosea casa drept birou.
Când nu avea slujbe sezoniere, căuta un alt post de arhitect.
Trebuie să intru și să ridic toate lucrurile personale ale lui Kyle.
- N-ai nevoie de mandat pentru asta? - Îl obțin cu plăcere... dacă e nevoie.
Am primit rezultatele toxicologice. Fata ta a luat o supradoză.
Știi că am încredere în tine, da? Indiferent că sunt VIP-uri sau nu.
Uită-te aici.
- Ia uite ce leziuni pe piele! - Purpură vasculară.
De când uzul de cocaină provoacă sângerări sub piele?
De când unii traficanți o amestecă cu levamisol,
un medicament de uz veterinar.
Are aceleași efecte cu cocaina, dar produce necroza țesuturilor
și scade numărul leucocitelor umane, predispunând la infecții.
Porcăria asta cumpărată de Gabriella ar putea fi în tot orașul.
Cine știe câți oameni ar mai putea muri.
- Ai emoții pentru întâlnirea de deseară? - Poftim?
Cu tipul ăla vânjos, englezul. Nu știam că-ți plac bărbații mai tineri.
Zise tipul care se dădea la o adolescentă.
Și nu e întâlnire, am pus capăt conversației, asta-i tot.
Zău? De-aia aproape că ți-ai retezat brațul în ușa liftului?
Te-am văzut, Megan. Îți place tipul.
Spune-mi că ai găsit scena crimei. Altfel nu faci decât să mă enervezi.
Nu, dar am informații despre substanța găsită între dinții lui Kyle.
N-a fost mâncare, ci foaie de la un trabuc.
Ciudat. Soția lui spunea că nu fumează.
Am rugat criminaliștii să facă analiza chimică.
Trabucul pe care l-a fumat Kyle era infuzat cu coniac.
Montecito Especial.
Todd a primit unul cadou de la firmă anul trecut.
Cele mai scumpe trabucuri de pe piață. 700 dolari bucata.
Kyle nu și-ar fi permis așa ceva.
... trebuie să emitem un avertisment.
Ingestia acestei cocaine, chiar și în cantități mici,
poate cauza infecție și posibil deces.
Biroul meu lucrează cu filiala CDC pentru găsirea sursei,
dar între timp, cei care au folosit și au observat
leziuni violete sau negre pe piele trebuie să meargă imediat la Urgență.
- Vă mulțumesc. - Puteți confirma că fiica
decanului Universității Dexter a murit de la o supradoză de cocaină?
Nu comentez. Vă mulțumesc.
Teddy Gorman.
- O noaptea grea? - M-ați trezit voi cu telefonul.
Nasol ce s-a întâmplat cu Kyle.
I-am găsit niște fișiere în computer. Schițe cu numele tău pe ele.
- Kyle lucra ceva pentru tine? - El a făcut schița renovării.
Pe când lucra la Brand Design.
M-a sunat acum vreo trei săptămâni și mi-a spus că e pe cont propriu.
L-am angajat să-mi construiască o casă de oaspeți.
- Când l-ai văzut ultima oară? - Nu știu.
Ăsta-i un trabuc fin. Montecito Especial?
- Cele mai bune. - Ai fumat unul cu Kyle?
Da. Am sărbătorit faptul că lucrăm împreună din nou.
Kyle avea o foaie de Montecito Especial între dinți când a fost ucis.
Unde ați sărbătorit?
- Simțiți-vă ca acasă. - Ce mai cameră...
Hai să lăsăm prostiile, dle Gorman. L-ai văzut pe Kyle acum două zile.
Ai fost ultima persoană care l-a văzut în viață.
După logica asta, eu sunt criminal.
Teddy, știi de ce polițiștii
aprind trabucuri la locul crimelor?
Să acopere duhoarea de cadavru în putrefacție.
De asta ai construit camera pentru fumat?
Adipoceară. Ce ai îngropat în peretele ăsta?
Stai. Stai. Stai.
De unde naiba să știu cine este?
Îți e greu să reduci numărul? Câte femei ai omorât?
Ești în stare să te relaxezi în timp ce o femeie putrezește în zid?
- Ia stai... - Îl duci pe Kyle în camera aceea,
el observă scurgerea din perete
și îl ucizi înainte s-o găsească pe femeia strangulată.
- Așa s-a întâmplat? - Kyle a vrut să-l duc acolo.
A spus că vrea să vadă designul, să vadă cum a ieșit.
- Deci Kyle știa că trupul era acolo? - Da. Nu.
- Nu știu. - Poate găsești răspunsul în celulă.
Doamnă comisar Travers, este... o surpriză.
Nu-mi place să mă bag în bucătărie decât dacă vreo oală dă pe dinafară.
- S-a întâmplat ceva? - Dacă nu ești conștientă,
înseamnă că problemele din secția ta sunt mai grave decât am crezut.
- Probleme? - Da, probleme.
Să vedem, buget mic, mulți angajați, reputație excepțională. Nu sunt.
- Antonio Diaz. - Exact.
N-am amestecat numele fiicei lui, așa cum am promis.
Am văzut conferința de presă. Când a întrebat reporterul de ea...
- Am zis "nu comentez". - Ai făcut pauză. Limbajul corpului
a fost esențial în recunoaștere, Kate.
Cu tot respectul, doamnă comisar, știu că funcția mea ține de politică
și atitudine. Deja am fost forțată să-mi compromit integritatea
în mai multe rânduri decât aș vrea.
Dacă așteptați să mă scuz amicului Antonio pentru ce n-am spus,
- ...pentru limbajul corpului... - Nu va fi nevoie.
Te retrogradez, Kate.
- Începând de acum. - Cred că glumiți.
Nu.
Cineva trebuie să conducă biroul. V-ați gândit cine ar putea fi?
Nu mă așteptam să te văd aici. Ai înhățat cazul ăsta.
Se întâmplă ceva?
M-am specializat în reconstrucția facială medico-legală.
Îmi plăcea arta. Mai târziu m-a atras antropologia,
așa că e o combinație între cele două.
Dacă nu putem lua amprente și ADN-ul nu e în sistem, m-am gândit
să-i reconstruiesc fața și s-o identificăm.
Da, se întâmplă ceva.
Aici erai. Să știi că n-am cerut-o eu.
- Nici nu știu dacă vreau să fiu șef. - Despre ce vorbești?
Comisarul Travers m-a retrogradat.
Poftim? Ce nebunie. Fără supărare.
Travers să mă pupe-n fund. L-ai sunat pe primar? Dacă nu, o fac eu.
Kate, putem discuta despre asta?
Este o amprentă pe plastic.
Am să rog criminaliștii să examineze colierul.
Îmi spui ce s-a întâmplat? Măcar dă-ți frâu liber.
Nu chiar acum. Singura mea preocupare e femeia.
Stau trează toată noaptea dacă trebuie.
Bine. Și eu. Nu, stai. Am întâlnirea aia. Adică cina.
- Da? Cu cine? - Nimeni. Doar... un tip.
- O anulez. - Nu, n-o anulezi.
- Ba da. Nu-i nimic. - Nu! Du-te. Mă ocup eu.
Ăsta e locul tău preferat?
Nu pot să cred că n-ai mai fost la Nick.
Unii ar spune că e sacrilegiu.
Nu unii care vor să stea la masă când mănâncă.
Dă-mi voie să ghicesc. Îți place mai mult salata.
Dacă ești sensibilă la stomac, am putea să...
Ai auzit vreodată de sindromul Rapunzel?
E o tulburare obsesiv compulsivă, în care persoana
își mănâncă vârful propriului păr.
Singura problemă e că tractul gastrointestinal
nu poate digera păr, așa că se adună tot în intestin.
Am scos o dată
un ghem de păr de 4.5 kg dintr-un intestin obstrucționat
al unui cadavru la o autopsie.
Poftă bună.
Bine jucat. Ai aruncat-o pe asta chiar la prima întâlnire?
Tu le copleșești pe toate cu colesterolul tău?
Bine, s-au aruncat mănușile.
Când ai divorțat?
La câteva luni după ce ai făcut piscina din curtea fostei mele case.
N-am apucat să mă bucur de fructele muncii tale.
Îmi pare rău s-o spun, dar știam că așa se va întâmpla.
- Știai? - Da.
Lucrez cu multe cupluri și...
se pot spune multe despre o căsătorie din procesul de luare a deciziilor.
Tu și soțul tău nu erați de acord cu absolut nimic.
Da, dar întotdeauna obțineam ce-mi doream.
Mi-a plăcut faptul că erai dispusă să-ți asumi riscuri.
La fel ca acum.
Mulțumesc Domnului că am cardiologul pe apelare rapidă.
- De ce-ai făcut asta? - Ce să fac?
E uimitor.
Ai fost aici toată noaptea?
Da.
Când mi-am pierdut primul loc de muncă,
am fost un caz clasic de "Cinci etape ale durerii" de Kubler Ross.
Ea vorbea despre pierderea cuiva drag.
Să-ți pierzi munca e ca pierderea unei persoane iubite.
Gândește-te. Multe sunt legate acolo...
identitatea, respectul de sine. Uită-te la Kyle Harrison.
Și-a pierdut slujba, viața lui a luat-o razna.
- Minunat. Mulțumesc. - Știi ce vreau să spun.
Sunt aici dacă vrei să vorbești.
- Mulțumesc, dar n-am nimic. - Ba ai. Ești în faza de negare.
- Megan! - Furie. Treci direct prin ele.
Bine. Ce urmează?
Îi punem imaginea în circulație. La știri, poliție, pe internet.
Asta este. Internetul.
Viața tuturor e acum pe internet.
Să sperăm că și a suspectului principal.
Iată. Teddy Gorman.
Stop.
Se numește Lisa.
Lisa Schmidt. Fata din zidul tău.
N-o cunoșteai, zici? Păreați foarte apropiați.
Erau mai mult decât apropiați, așa-i, Teddy?
Prietenii tăi spun că locuia cu tine.
Ne-am cunoscut la club. Am început să ne vedem și după câteva săptămâni,
a cerut să stea cu mine! Spunea că n-are familie.
- Și n-are unde să se ducă. - Cum a fost relația?
A fost sălbatică, intensă. Era ca... o tornadă.
Relațiile de tipul ăsta se lasă cu morți.
- N-am omorât-o! - Și cum naiba a ajuns în zidul tău?!
Nu știu!
Tot ce știu e că, având-o pe ea pe cap
și construcția casei, aveam nevoie de aer.
Am tăiat-o la Vegas. Și când m-am întors, dispăruse.
Și știți ceva? Mi-a părut bine.
Sunt convins că ți-a părut.
Ce crezi că faci? Nu e momentul să te hrănești, prostule.
Am vorbit cu detectivul Morris. Teddy Gorman nu mărturisește.
Au nevoie de dovezi, iar eu nu vreau ca secția mea s-o facă lată.
"Secția mea"? I-auzi!
Pot să lichidez camaraderia cu tine uite-așa.
Ce? N-ai face așa ceva.
Eu sunt untul pentru jeleul tău, sunt Hall pentru Oates...
Și coșul de pe fund.
Mi-au fost date primele două cazuri ca șef
și să fiu al naibii dacă nu se rezolvă rapid. Mă înțelegi?
Privește. Fața unui mincinos.
Amprenta ta era pe o folie de plastic înfășurată în jurul unei victime.
- Lisa Schmidt. - Care Lisa?
Prietena lui Teddy Gorman. Tu ai fost maistrul constructor
- ...la renovarea de anul trecut. - Da.
Da, îmi amintesc de ea.
Făcea plajă lângă piscină, enerva toți băieții.
Dar nu pe tine, așa-i?
Era sexy. Nu înseamnă că m-am dat la ea.
Știi cum să construiești un zid, un tapet, o tencuială?
- Da, sigur. - La strangulare cum stai?
Tu ai asfixiat-o pe Lisa și ai îngropat-o în zid.
Kyle a aflat, a trebuit să te ocupi și de el.
Ai probleme cu autocontrolul, cazier, mijloace și motiv.
Nu-i cea mai grozavă combinație, Sal. Vrei să ne spui ceva?
Vreau avocat.
Haide! Scoate-l de aici.
Nu putem dovedi că Sal a ucis-o pe Lisa doar cu o amprentă pe plastic.
A lucrat acolo. Labele lui au fost peste tot.
Atunci trebuie să-l legăm de moartea lui Kyle.
Dacă reușim, poate îl legăm și de moartea Lisei.
- Da. - Mă scuzați. Vă întrerup?
- Dar când nu întrerupi? - M-am gândit că ați vrea să știți.
Am găsit locul crimei.
Aceasta este piatra găsită în glonțul care l-a ucis pe Kyle Harrison.
Are vopsea galbenă pe o parte.
Cu ochiul liber pare vopsea reflectorizantă.
Dar microscopul a arătat că are două straturi.
Stratul de jos este vopsea galbenă pulverizată,
iar deasupra este un strat protector ca să mențină vopseaua.
Kyle era întins pe jos. De ce să fie vopsea galbenă pulverizată pe pământ?
Lasă asta. Dacă era cu spatele la zid? Rana ar arăta la fel.
- Graffiti? - Probabil. Dar de ce
- ...are strat protector? - Știu de ce.
Programul de artă murală. Se practică din anii '80.
Municipalitatea a încercat să trimită artiștii
de la vandalism la picturi murale. De asta e protejat.
Zidurile acelea sunt prin toată Philadelphia.
Vedeți ce locație vă dă Joey Jablonsky pentru murale și ați găsit.
Frate... trebuie să fac eu totul?
În sfârșit! Am găsit locul faptei.
Aici. Așa...
Ne întâlnim din nou, domnule Brand. Recunosc...
nu te-aș fi crezut criminal sau agresor sexual.
- Vă asigur că nu sunt niciunul. - Dar agresiunea sexuală din 2006?
Acuzația a fost retrasă. O stagiară oportunistă care voia bani.
Ți-a adus ADN-ul în baza de date. Iar noi l-am comparat cu un profil
de la locul morții lui Kyle Harrison.
Pielea ta s-a transferat pe cartuș când ai încărcat arma, Harvey.
Noi știm că ești vinovat. Dar nu știm încă motivul.
Anul trecut ai fost acasă la Teddy Gorman,
zi după zi, cu tipa aia fierbinte, Lisa Schmidt
care te tachina stând în bikini lângă piscină.
Gorman pleacă din oraș, tu te dai la ea.
Ea te refuză și tu vezi roșu în fața ochilor.
Iar ea moare. Eu aș fi intrat în panică.
Dar nu și tu. Ai îngropat-o în zidul din camera pentru fumat
și i-ai strâns toate lucrurile. O asemenea vagabondă,
nu se vede, s-a uitat, așa-i?
Ai concediat toți muncitorii care au lucrat acolo...
Kyle, Sal, oricine putea descoperi ce-ai făcut.
Când Kyle a descoperit fisura din zid, te-a sunat?
E adevărat. Ne-am întâlnit.
A scos arma și m-a amenințat cu ea.
A zis că i-am distrus viața când l-am concediat.
Ne-am luptat, arma s-a descărcat.
A fost autoapărare.
În ce privește fata, nu mă puteți acuza.
Sigur. Totul nu-i decât o intrigă.
- Megan Hunt. - Bună, eu sunt.
Criminaliștii au găsit un fir de păr în colierul Lisei Schmidt.
Tija firului de păr era perforată de tricofiton.
- Serios? E micoză. - Mai specific,
după cum arată tija, tinea barbea.
Nu mai spune...
Hai să vorbim despre povestea cu autoapărarea.
N-ai omorât-o? Cel care a omorât-o a lăsat un fir de păr în colierul ei.
Iar acea persoană avea micoză.
Chestia interesantă la micoză este că,
dacă nu e tratată imediat, lasă cicatrice.
- Ce faci?! - Demonstrez că ai ucis-o pe Lisa!
Ucigașul avea o ciupercă în barbă, iar tu ai încă cicatrice.
Detectivul Morris are dreptate.
Kyle te-a sunat când a văzut scurgerea din perete.
Și fiindcă e muncitor bun, ai știut că îl va da dărâma și îl va repara.
L-ai împușcat sub podul acela
și l-ai azvârlit în primul portbagaj pe care l-ai găsit.
Întâi îl concediezi pe Kyle ca să mușamalizezi ce-ai făcut,
apoi îl ucizi, lăsându-i soția văduvă
și copilul nenăscut fără tată.
Și totul doar fiindcă o fată n-a vrut să se culce cu tine.
Dr. Hunt, vă mulțumesc că ați venit
să-mi spuneți ce s-a întâmplat.
Îmi pare rău că n-am putut schimba rezultatul.
Dar m-am gândit că poți găsi puțină consolare.
Am mai vrut...
să-ți dau asta.
Când a fost verificat computerul lui Kyle,
poliția a găsit scrisoarea asta.
Soțul tău a fost omul pe care îl cunoșteai.
Să ai grijă de copil.
"Draga mea Mindy,"
"Mi-am pierdut serviciul. Mi-e atât de rușine..."
Bună seara, doamnelor.
- Bună, dragă. - Cum a fost? Ce-am pierdut?
Bunica spunea că e orașul care nu doarme niciodată și am demonstrat-o.
Bunica n-a dus niciodată lipsă de vitalitate.
De parcă tu te-ai oprit din lucru măcar o secundă?
Nu. Cu excepția unui singur lucru.
Vineri s-a întâmplat ceva înfiorător.
La birou a venit un tip care susținea că mă cunoaște.
Era un hărțuitor nebun. A zis că a vorbit cu mine pe internet
și că trebuia să luăm cina.
Serios? Îngrozitor.
Știu. Peter a încercat să-l potolească,
ăsta nu s-a lăsat și a început să plouă cu pumni.
Slavă Domnului că era și Bud acolo, l-a pus la pământ
și i-a pus imediat cătușele și l-a dus în arest.
Faceți mișto de mine? Amândouă?!
Pe ea o înțeleg, dar tu?!
Eu... n-am vrut. Ea m-a obligat.
Megan, deci nu s-a întâmplat?
Nu, dar se putea întâmpla. La ce te gândeai?!
Tu la ce crezi că mă gândeam?! Să ai și tu o viață socială.
Doamne Dumnezeule!
Dacă țineți neapărat să știți... m-am întâlnit cu el.
Și am luat cina.
- Și? - Și... a fost bine.
Ia te uită la tine... A fost mai mult decât bine.
Poate.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro